Розробка індивідуального теплового пункту системи теплопостачання 10-ти поверхового житлового будинку в м. Київ - Бегека, Володимир Юрійович (НУБіП України, 2025)
Система централізованого теплопостачання України історично є однією з найбільших у Європі, формуючи основу забезпечення тепловою енергією житлового фонду, бюджетних закладів та промислових підприємств. Проте ефективність її функціонування значною мірою залежить від організації обліку та регулювання споживання теплової енергії. В умовах енергетичної трансформації та підвищення вартості енергоносіїв питання точного вимірювання, комерційного обліку й управління тепловими потоками набуває критичного значення. Цей реферат висвітлює сучасний стан обліку теплової енергії в Україні, окреслює ключові проблеми та пропонує перспективні шляхи їх вирішення. Після ухвалення Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» було зроблено суттєвий крок до модернізації системи обліку. Більшість багатоквартирних будинків отримали загальнобудинкові лічильники тепла, що дозволило перейти від нарахувань за нормативами до оплати за фактичне споживання. Однак повне охоплення обліком усе ще не досягнуте: частина будівель залишається без приладів, а технічний стан уже встановлених лічильників часто потребує обслуговування чи заміни. Індивідуальні лічильники тепла (поквартирні) залишаються рідкістю через технічні обмеження будівель радянського періоду, де стоякова система розподілу тепла унеможливлює коректне вимірювання споживання для кожної квартири. Навіть там, де така модернізація можлива, вартість робіт і устаткування є значним бар’єром для населення. У деяких містах активно запроваджуються системи дистанційного збору даних (АМR/АSМD). Вони дають змогу збирати показники в режимі реального часу, зменшувати людський фактор та покращувати планування навантажень. Але впровадження таких технологій залишається точковим і залежить від фінансових можливостей теплопостачальних підприємств та місцевих бюджетів. Більшість будівель оснащені застарілими системами опалення з відсутністю індивідуальних регуляторів. Це не дозволяє мешканцям ефективно впливати на споживання тепла: вони змушені або відкривати вікна через перегрів, або використовувати додаткові обігрівачі через недогрів. У багатьох громадах досі існує практика розподілу витрат між споживачами, яка не повністю відповідає реальному використанню тепла, особливо у будинках зі змішаним оснащенням лічильниками (частина квартир з індивідуальним обліком, частина без нього). Це створює конфлікти та недовіру між споживачами та теплопостачальниками. Зношеність теплотрас часто перевищує 60 %, що спричиняє втрату значної частини тепла до того, як воно досягає кінцевих користувачів. Це ускладнює достовірний облік і викривляє дані щодо фактичної ефективності системи. Терморегулятори, індивідуальні теплові пункти (ІТП) з погодним регулюванням, розподільники тепла — технології, що давно застосовуються в країнах ЄС — впроваджуються в Україні повільно. Основними бар’єрами є високі капітальні витрати та низька платоспроможність населення. Законодавча база України містить основи для функціонування системи обліку, однак низка аспектів залишається неврегульованою або вимагає оновлення. Серед ключових проблем: - неузгодженість між державними та місцевими програмами модернізації, - повільне оновлення технічних вимог до приладів обліку, - недостатнє стимулювання впровадження індивідуального регулювання, - відсутність повномасштабної програми модернізації тепломереж. У результаті нормативна база не завжди відповідає реаліям ринку та сучасним технологічним можливостям. Установлення ІТП з можливістю погодного регулювання та балансування будинку дозволяє знизити споживання тепла до 30–40 % і суттєво підвищити комфорт. Масове впровадження ІТП є одним з найперспективніших напрямів. Поступовий перехід до попередньо ізольованих труб, зменшення аварійності та тепловтрат створять передумови для точного обліку та стабільності подачі тепла. Такі тарифи можуть мотивувати теплопостачальні компанії інвестувати в модернізацію мереж і обладнання, зокрема — у технології обліку. Цифровізація дозволить підвищити прозорість, зменшити суперечки між споживачами та постачальниками, а також оптимізувати виробництво й постачання. Проблеми ефективності споживання тепла багато в чому пов’язані з відсутністю обізнаності населення щодо можливостей економії, інструментів регулювання та прав споживачів. Система централізованого теплопостачання України перебуває у стані глибокої трансформації. Значна частина проблем пов’язана саме з недосконалістю обліку та регулювання споживання теплової енергії. Незважаючи на певні успіхи у впровадженні комерційного обліку, більшість будинків та мереж потребують масштабної модернізації. Ключовими завданнями на найближчі роки є впровадження індивідуальних теплових пунктів, цифровізація обліку, оновлення нормативної бази та підвищення енергоефективності всієї системи. Комплексний підхід, що поєднує інженерні, економічні та управлінські рішення, дозволить забезпечити прозорість, справедливість нарахувань та стабільне теплопостачання для населення України.
Keywords: енергоспоживання; теплова мережа; енергетична ефективність; тепловий розрахунок; energy consumption; district heating network; energy efficiency; thermal calculation