Тривожність особистості як чинник її релігійності - Кучер, Ілля Сергійович (НУБіП України, 2024)
Актуальність теми дослідження. Тривожність особистості, як фундаментальний аспект психологічного стану індивіда, відіграє важливу роль у формуванні та підтримці релігійних переконань і практик. Релігійність, з іншого боку, слугує значущим фактором у регуляції емоційного стану, включаючи тривожність. Саме тому, актуальність дослідження взаємозв’язку між тривожністю та релігійністю зумовлена зростаючими рівнями стресу та психоемоційних розладів у сучасному суспільстві. Глобалізаційні процеси, впровадження новітніх інформаційних технологій, а також значні соціально-політичні зміни створюють нові виклики, які сприяють поширенню тривожних станів серед населення. У таких умовах виникає необхідність вивчення ефективних способів подолання тривожності, зокрема через релігійні практики та переконання. Релігійність виступає потужним соціально-психологічним чинником, який впливає на формування ціннісних орієнтацій, моральних принципів та стратегії поведінки індивіда в умовах стресу. Релігійні переконання можуть надавати людині сенс життя, сприяти внутрішньому спокою та гармонії, а також слугувати механізмом психологічного захисту від тривожних станів. Водночас, тривожність, як фундаментальна емоція, може стимулювати звернення до релігії у пошуках захисту та підтримки. Дослідження цього взаємозв’язку дозволяє глибше зрозуміти психологічні механізми впливу релігійності на емоційний стан людини. Зокрема, важливо вивчити, як релігійні практики та вірування можуть сприяти зниженню тривожності, а також які аспекти релігійності є найбільш ефективними у цьому контексті. Окрім того, аналіз взаємозв’язку між тривожністю та релігійністю може надати важливу інформацію для розробки нових психотерапевтичних підходів та програм соціальної адаптації, що враховують релігійні потреби клієнтів. Метою магістерської роботи є виявлення та аналіз взаємозв’язку між тривожністю особистості та її релігійністю, а також визначення специфічних аспектів цього взаємозв’язку в контексті психологічної підтримки та адаптації. Відповідно до мети необхідно визначити наступні завдання: - дослідити поняття проблеми тривожності; - визначити теорії тривожності в психології; - проаналізувати функції релігії в житті особистості; - провести теоретичний аналіз взаємозв’язку тривожності та релігійності; - визначити методологію дослідження; - провести аналіз та інтерпретацію даних; - розробити тренінг з подолання тривожності. Об’єктом дослідження є релігійність особистості. Предметом дослідження є тривожність як чинник релігійності особистості. Методи дослідження У магістерській роботі застосовувалися такі методи як анкетування релігійності, психометричні тести (шкала тривожності Спілбергера-Ханіна та шкала тривоги Бека), кореляційний аналіз, методи математичної статистики. Теоретична цінність і прикладна значущість результатів. Наукова новизна роботи полягає у виявленні специфічних зв’язків між рівнем тривожності та релігійністю особистості, що дає змогу глибше зрозуміти психологічні механізми формування релігійності та її впливу на психоемоційний стан. Практична значущість полягає у можливості застосування отриманих результатів для розробки індивідуалізованих програм психологічної допомоги, що враховують релігійні переконання та практики, а також для підвищення ефективності психотерапевтичних втручань та соціальної адаптації. Структура роботи. Магістерська робота складається з вступу, трьох розділів, висновків та списку використаних джерел.
Keywords: тривожність особистості; релігійність; психологічний стан індивіда; взаємозв'язок між тривожністю та релігійністю; personality anxiety; religiosity; psychological state of an individual; relationship between anxiety and religiosity